mmm
|
![]() |
mm | ||
mmm |
mm Handboll, Buller och Öl13-03-24 Som nummer tre i raden av Ljusnarsbergs ambassadörer framträdde i torsdags Rickhard Voigt på bibliotekets samtalskväll. Rickhard med 34 år på nacken ställdes inför en till synes tuff uppgift med tanke på att veteranerna Uno Hedin och Bengt Ljung varit i centrum för tidigare samtalskvällar. Det verkade dock på intet sätt störa kvällens talare, som med med viss ödmjukhet berättade om sin väg från ungdomstiden till i dag. Gunilla Pöschhacker, som var kvällens moderator, presenterade Rickard som en sann eldsjäl och entreprenör, som verkligen brinner för det han satsar på. Rickhard föddes 1978 i Kopparberg och har redan från barnsben haft bryggeribranschen i sin närhet genom sin far som var bryggmästare och platschef på bryggeriet på orten. Efter gymnasiet blev det därför naturligt för Rickhard att studera vidare på Scandinavian School of Brewing i Köpenhamn. Men låt oss ta ett steg tillbaka. - I barndomen var det mest fokus på handboll, konstaterade Rickhard. Vi hade ett bra lag här i Kopparberg och det kom mycket folk och tittade på matcherna. Under gymnasietiden spelade han i Lindesberg, och fick snart träna med A-laget. Där fanns redan två målvakter av världsklass, så Rickard kände sig ganska trygg med att inte behöva ställas i den värsta skottlinjen ännu. Men det visade sig vara en falsk trygghet. Plötsligt en dag inför en match, rapporterade de båda andra förhinder på grund av sjukdom, och kvar fanns "bara" Rickhard. Om Rickhard haft anlag för att bli nervös, så hade han verkligen han verkligen haft anledning den här gången. I motståndarlaget fanns en storstjärna som var känd för att ösa in mål, och inte kändes det väl bättre av att höra hejarklacken på läktaren ropa: Skjuut! Skjut för att döda! -Visst infann sig en inre önskan om att få sitta högt uppe på läktaren i stället, men det var inget alternativ. Nu gällde det bara att kämpa och göra sitt bästa! Och trots att vi fick storstryk i matchen fick jag beröm i pressen för min insats, berättade Rickhard. -Under min tid i LIF lärde jag mig mycket, konstaterade Rickhard. Det finns saker man inte lär sig i skolan, men i ett elitsatsande lag som LIF var då. Man måste satsa helhjärtat för att komma någonstans, och det finns inga genvägar. Det är målmedvetenhet och hårt arbete som leder dit man vill. Ett annat område där Rickhard Voigt satsade helhjärtat en tid, var musikfestivalen Augustibuller. Under några få år växte arrangemanget från lokala mått till att bli en av Sveriges största i sitt slag. Och det tredje området är förstås bryggeriet. Som tidigare nämnts studerade Rickhard på Scandinavian School of Brewing i Köpenhamn och är i dag platschef på Bryggeriet i Kopparberg. Som sig bör visade Rickhard Voigt på de framgångar som Kopparbergs bryggeri nått sedan nystarten 1994, och hur man numera blivit den tredje största bryggerikoncernen i landet. Även utomlands har framgången varit stor och bryggeriet blev bland annat årets livsmedelsproducent 2008. Kopparberg cider och öl har blivit världskända och även bidragit till att göra ortsnamnet känt över hela världen. Text och foto: Björn Öringbäck |
mm | mm
|